ROMY OG MICHELE - TO LETTLURTE BLONDINERS HEVN
-Hva koster denne, Marie? -Den er veldig dyr.
-Jeg har faktisk penger.
Vi har ikke noe som passer for deg. Du er i feil butikk. Gå, er du snill.
Vi har jo sett "Pretty Woman" 36 ganger,-
-men jeg blir aldri lei av å le av den.
Jeg vet det!
Å stakkars, hun får ikke handle.
Akkurat som de ekspeditrisene i Beverly Hills ikke er horer, de også.
Hør på den supertriste musikken når hun går ut.
Det er jo ganske sørgelig.
Vi kan skaffe alt her. Nå skal vi ha det gøy.
Mary Pat, Mary Kay, Mary Francis! Kom igjen!
Jeg blir bare så glad når hun endelig får handle.
Jeg har ikke noe å ha på meg. Og vi rekker ikke å lage noe nytt.
-Hva med denne her? -Har du slanket deg?
Jeg har funnet på en fettfri kur.
Jeg har spist seigmenn og gelétopper i seks dager.
Jeg skulle ønske jeg var så viljesterk.
Jeg er bare helt utrolig søt.
Vi har faktisk aldri vært så søte før.
Klart søtest. Er det ikke fint å si det uten å synes at vi er innbilske?
Vi er jo bare ærlige.
Håper det er noen søte fyrer her. De var søte i går.
-Ja, de var søte. -Virkelig søte.
-Michele, Romy! -To Cola Light.
Med ekstra kirsebær. Straks tilbake.
Jeg fikk så ekkel smak i munnen av de taquitosene.
Håper ikke jeg får mageknip. Husker du da jeg spydde meksikansk mat?
-Jeg hater å spy blant folk. -Jeg også!
-Det er ingen fyrer her i kveld. -Vet det.
Kom igjen, Michele, så danser vi med hverandre.
Iblant skulle jeg ønske jeg var lesbisk.
Skal vi prøve med sex en gang for å se om vi er det?
Ja, akkurat. Jeg blir kvalm bare ved tanken.
Men hvis vi ikke er gift før vi er 30, kan du spørre meg igjen.
243...
243.
Sørviskontoret, nr 243.
I dette århundret, gutter.
Kom igjen, Ramon! Slutt å kødde og kom hit med bilen!
Det var på tide.
Romy... Du ser heit ut i dag!
-Fordi jeg svetter som en gris. -Vi har klimaanlegg på kontoret.
Kanskje du vil komme inn og kjøle deg ned litt siden?
Ja da, Ramon, helt sikkert.
Beklager, han er en drittsekk.
-Jeg har dårlig tid. -Jeg gjør mitt beste, miss Mooney.
Heather? Heather Mooney? Fra Sagebrush high school i Tucson?
-Det er Romy! Romy White! -Nå fleiper du.
Så sprøtt! Jeg visste ikke at du bodde i LA!
Nå som du vet det, tror du at vi kommer til å møtes ofte?
Du kjører en ny Jaguar! Hva jobber du med?
Hørt om Lady Fair røyk? "Dobbel smak på halv tid for jenter i farta".
Jeg oppfant papiret.
-Skal du på festen? -Hvilken fest?
Skolens tiårsjubileum i Tucson.
Er det ti år siden vi gikk på high school? Gud, hvor har jeg vært?
Du sier noe. Hvor?
-Skal du gå? -Jeg sneiper heller denne i rumpa.
Så rart at ikke vi er invitert. Michele ville sagt fra.
Michele Weinberger?
Bor du sammen med Michele Weinberger?
-Jeg trodde hun var gift med Sandy. -Sandy Frink?
Han fikk stå bare han så henne. Det var derfor han gikk med den blokka.
Frinkamøben og Michele, jo da. Hadde ikke du en greie med Sandy?
Jeg hadde ikke en greie!
Jeg hadde ikke en greie.
Jeg var veldig forelsket i ham. Det er noe annet.
Jeg må dra nå.
Hvis du ikke skal på klassefesten, kan jeg hilse.
Kan du ikke be alle dra til helvete for å ha ødelagt ungdomstiden min?
Endelig.
Michele, du aner ikke hvem jeg møtte.
Tenk at det er ti år siden!
-Der er hun! -Hun var så rar.
-Det er hun fortsatt. -Hvorfor gikk hun bak det huset?
Har du fyr?
Takk. Takk!
Det var snilt! For jeg er jo ikke et menneske, møkkamann!
De burde lage en røyk man rekker å røyke i friminuttet. Sløsing.
Finn oss, da.
Husker du alt bråket med at vi ville være på samme bilde?
Danny Weller leverte en offisiell klage-
-fordi alfabetisk sett skulle han være mellom oss.
Og så sa vi: "Hvis du vil det, får du komme hjem til Michele på fredag."
-Han kom, og vi: "Vi bare fleipa"! -Så skrudde vi på sprinkleranlegget.
Døde ikke han?
Jeg tror det.
Å gud, Michele, se på A-laget.
Christie Masters, Kelly Possenger, Lisa Luder og Cheryl Quick.
Hvem synes du at var B-laget?
Teatergruppa. Casey Degan og Mark Black.
Jeg var så klar for Casey. Jeg lurer på hvorfor han ikke likte meg.
Hvem hørte vi til da?
Absolutt ikke A-laget. Men vi tilhørte ikke B-laget heller.
-Vi var vel ikke ikke med i C-laget? -Nei, Michele.
Det var lesehestene og de utstøtte. Sandy Frink og Heather Mooney.
Vi var iallfall ikke i den gjengen!
-Michele! Jeg er her! -Skal jeg hente den store blokka di?
Heather, jeg vil ta bilde av deg og Sandy for årboken.
Og så vil jeg intervjue dere! Det kan bli interessant.
-Å, Toby, drit og dra! -Ok! Men får jeg ta et bilde først?
Hvilken gjeng tilhørte vi da?
Jeg tror ikke vi tilhørte noen gjeng. Vi holdt oss liksom for oss selv.
-Der er vi! -For oss selv.
Selv om jeg hadde jernkorsett og du var litt tjukk, var vi da på høyden.
-Jeg elsker hamburgerdagene. -Smil! Takk.
Hei, jenter. Ikke glem at dere skal sitte igjen etter skolen i dag.
-Nei da, mr Lish. -Vi gleder oss.
Tenk at han nettopp har giftet seg. Hun må være desperat!
"Her er mannen min. Han dissekerer kreps, men er et godt menneske."
Billy Christianson... Han er så søt.
-Han er søt. -Virkelig søt.
Hei, Billy!
Billy... Gosjameg, du er så ekkel!
Tenk at han er sammen med Christie Masters!
Hun er bare så gjennomsiktig.
Hørte du stilen hennes? Hun tror at hun skal bli nyhetsoppleser på tv!
-De rare ser på oss igjen. -De er helt besatt av oss.
Se hva de har på seg! Hvor får man tak i noe så stygt?
De har sydd dem etter egne mønstre. Jeg synes de er halvinteressante.
På en ekkel, frastøtende måte. Glem det.
-Christie, jeg er sulten. -Vent, Billy. Jeg vil more meg litt.
Gi meg posen, Lisa.
-Vær så god. -Du er så slem.
Hun er helt gal.
Christie Masters er på vei hit.
-Hun kommer aldri hit. -Lat som ingenting.
-Skal dere være med i vårmusikalen? -Vi?
Ja, dere burde det. Det blir kjempegøy.
-Ja, hvorfor ikke? -Hvilken musikal er det?
-"The Music Man". -Er det sant?
Jeg elsker den!
Kan jeg få resten av den?
Den var god!
Vi ses!
Hun kan være så hyggelig når hun vil.
Michele!
-Nå kommer Frinkamøben. -Han er så teit!
Du er spesielt nydelig i dag, Michele.
Vi ses i biologitimen.
Det er noe jeg må fortelle deg, Michele.
Christie Masters satte fast magneter på ryggen din.
Du har magneter på ryggen din!
Ikke la dem se at du bryr deg!
Jeg later som om du var morsom! Le, nå.
Det var så slemt. Det var ikke din feil at du hadde skoliose.
Og så kjipt å ta hamburgeren din! Hvorfor gjorde hun det?
Husker du skoleballet? Du var så tynn da.
Jeg var heldig og fikk kyssesyken. Det er bare verdens beste slankekur.
Tror du noen hadde invitert meg uten korsett? Bortsett fra Sandy.
Ingen inviterte meg heller.
Vi så iallfall fantastiske ut, og det er det viktigste.
Oi, fine kjoler.
Se, Madonna-tvillingene.
Vi er de eneste som ikke ser ut som vi skal på låvedans.
Denne byen er bare så uhipp.
-Jeg gleder meg til å dra til LA. -Jeg også!
Alt kommer til å skje der, og da kan vi glemme dette.
Det var vondt, men fint å se på.
Dette er øyeblikket som alle har ventet på.
Vi skal annonsere skoleballets konge og dronning.
Vinnerne er...
Billy Christianson og Christie Masters!
Det er meg!
"Oi, jeg er overrasket."
Takk.
Billy er søt i smoking.
-Han er søt. -Veldig søt.
Tror du at siden vi aldri ses igjen, at han kanskje vil danse med meg?
Det gjør han sikkert. Ingen sier nei i kveld.
Siden dette er den siste kvelden, vil du kanskje danse med meg?
Nei.
Jeg vil danse med deg.
Det er ikke noe gøy hvis det ikke er en man elsker.
Men takk likevel.
Hvem kan hovedstadene i alle statene?
Ok, Toby, drit og dra.
-Kan du ikke være mer fintfølende? -Jeg? Jeg?!
Skal jeg være mer fintfølende? Kødd!
-Albuquerque. -Albany.
Hvorfor plager du meg?
Gå og knull en sau eller søsteren din eller deg selv.
Hjernedøde fjøsfaen.
Billy?
Vil du danse?
Denne sangen er jo så bra.
Glem det. Hvis du ikke vil, da.
Jo da. Hvorfor ikke?
Er det sant?
Kan du vente litt? Jeg er snart tilbake.
-Hun der Romy spurte om å danse. -Fleiper du? Noe så patetisk.
-Hva skal jeg gjøre? -Jeg kan ordne opp i dette.
-Hva sa han? -"Jo da. Hvorfor ikke?"
Takk skal du ha, Romy.
-For at du stjal kjæresten min. -Hva mener du?
Billy har gjort det slutt. Han har vært klar for deg lenge.
Nå som han vet at du liker ham, vil han ikke late som med meg lenger.
Livet mitt var perfekt, og nå har du ødelagt det!
Jeg trodde ikke han ville danse med meg engang!
Gjett om hun er gretten. Dette er så kult.
Det som er rart, er at jeg hadde en drøm om at Billy var forelsket i meg.
Han satt i rullestol, men likevel er det som om drømmen ble sann!
-Hvordan er jeg på håret? -Perfekt.
Du er så fin med blondt hår med mørk ettervekst.
Denne kvelden holder på å bli en av de beste i hele mitt liv.
Kanskje han har slokna på do. Skal jeg gå og se?
Han er ikke der.
Jeg kan danse med deg, Romy.
Vi bare ventet og ventet. Gud, så dum jeg var.
Tenk når han får se deg nå. Du er mye søtere enn på high school.
Jeg er vel søtere.
Og tenk på livet vårt, vår livsstil. Vi bor i LA, de sitter fast i Tucson.
Vet du hva, Michele? Du har rett!
Vi skal dra tilbake dit og ta rotta på dem!
Hvorfor må vi svare på så mange spørsmål?
De vil vite hva vi har gjort i ti år.
Da setter vi i gang! "Navn".
-Dette er allerede så morsomt. -Jeg vet det!
-Jeg gleder meg til denne festen. -Jeg også!
"Yrke". Kasserer.
-Arbeidsløs. -Ikke skriv det.
Du har jobbet i klesbutikk. Skriv at du er "frilans motekonsulent".
-Smart! -"Sivil status: Gift"?
Nei.
-"Forlovet"? -Nei.
-"Samboende"? -Skal jeg si med deg?
Jeg går ut fra det.
Du, Michele...
Når jeg ser dette, virker ikke livet vårt så imponerende som jeg trodde.
-Ikke det? -Imponerer det at vi er enslige?
At vi har bodd sammen i ti år, at jeg er kasserer og du er arbeidsløs?
-Ikke superimponerende. -Hva er poenget med å dra dit da?
-Jeg har så lyst til å gå. -Jeg også.
Kan vi ikke finne på noe?
-Klassefesten er først om to uker. -Nemlig!
Så alt vi trenger er bedre jobber og kjærester, ikke sant?
Men hvis det var så lett å få, ville vi vel hatt det allerede?
Vi har ikke prøvd ordentlig, for vi har ikke hatt en så god grunn før.
Det er sant.
Vi må bare sørge for å bli mer imponerende!
Jeg går ut og fikser et par kjærester og så ser du etter en kul jobb.
Og synd men sant, vi burde gå ned i vekt.
Akkurat som om ett potetgull gjør noe. Det var ikke helt engang.
Hvis vi vil gå ned en halv kilo om dagen-
-må vi forbrenne dobbelt så mye som vi spiser.
Så hvis vi vil forbrenne 4000 kalorier...
Trenger vi bare løpe tre mil om dagen.
Husker du alle lesestykkene vi hadde i matte?
"En gutt i robåt ror X antall km-
-og strømmen går så og så fort, så når er han framme i byen?"
Og hva så? Hvem vil dra til byen med en fyr i robåt?
Da hopper vi!
-Michele? Hva minner dette om? -Ja, den dama er helt syk.
Jeg vil bare si at jeg kjenner hele Versace-kolleksjonen så godt.
Så hvis du gir meg sjansen, kan jeg selge hele sulamitten.
For meg så er mote...
Alt!
-Den blusen, den kler deg virkelig! -Takk.
Og så er jeg en god selger.
Jeg kan overbevise folk om at de ser bra ut, selv om jeg bare...
Jeg tror hun hørte meg.
Takk for at du kom.
Alt i orden.
-Vi trenger ikke mer personale. -Hva for noe?
-Personale. Ansatte. -Personale, ja!
Jeg skjønte det ikke med den aksenten din. Jeg forsto det ikke.
Du burde ikke la folk fylle ut søknader-
-hvis du ikke vil at de skal få jobb her.
Jeg har ikke noe mer å si.
-Fin dress. Er det en Armani? -Ja, det er det.
-Jeg trodde vel det. Hva gjør du? -Jeg selger dresser.
Vil du unnskylde meg? Jeg skar meg i foten og skoen min er full av blod.
Jeg ville egentlig jobbe på Rodeo Drive, men dette duger.
Takk. Dessverre så har vi ingen ledige stillinger her nå.
-Mener du det? -Vi kan ha noe i lavprisbutikken.
Hvilken gate ligger den i?
Kom igjen. Alle jobber er bedre enn ingen jobb.
Lavprisbutikk? Jeg?
Ja vel, da.
Har du funnet noen kjærester?
Nei. Alle de med bra jobb går på en annen klubb.
Vet du hvor Dana traff den nye kjæresten sin? Han er agent.
Underholdningsbransjen! Bra jobb. Hvor da?
Jeg heter Romy og jeg er alkoholiker.
Hei, Romy!
Du får fem prosent personalrabatt på toppen av de lave prisene våre.
-Jeg kjøpte slipset for en dollar. -En hel dollar for det?
En av stamkundene.
Hva sier du?
Jeg vil gjerne...gå herfra.
Jeg vet at jeg skal stå i kø, men jeg er her fordi det er kavalerkrise.
Aldersgrensen vår er 25 år. Prøv noe for de litt voksne.
Det er knapt nok en uke til festen og så takket du nei til en jobb?
Vi skulle jo imponere folk.
Hvordan kan jeg imponere med å selge husmorforklær på Billigbua?
Jeg er lei av dette! Nå går jeg og veier meg.
Jeg har slitt meg ut i åtte dager og så har jeg gått opp en halv kilo!
Det er umulig. Trakk du fra åtte kilo for skoene?
Bare glem det. Jeg går ikke.
-Hva? -Våkn opp, Michele.
Vi kan ikke få jobb, kjærester og gå ned i vekt på to uker.
Men du sa jo at vi kunne det.
Alle kvinnelige ledere er så pene.
Det der er ikke ledere, det er modeller.
Jeg syntes at jeg kjente dem igjen. Men de ser virkelig ut som ledere.
Bare fordi de har teite drakter, liksombriller og stresskofferter.
Nå har jeg det, Michele! Vi går på festen og later som vi er vellykkede.
Hvem vet vel det i Tucson? Vi går kledd som forretningskvinner.
Herregud!
Men ser de bilen vår, forstår de vel at vi ikke er forretningskvinner?
Hvis du kan sy klærne, kan jeg skaffe bilen.
Ut med dere, gutter. Jeg må prate med Ramon.
Gå!
Ja,cara mia?
Michele og jeg skal på klassefest, og vi må dra i en ordentlig kul bil.
Todd sa at du har kjøpt en billig XJS kabriolet som du fikser opp.
Så...
Får jeg låne bilen din?
Hvis jeg låner deg bilen min, hva får jeg da?
-Hva vil du ha? -Romy... Du vet hva jeg vil ha.
Jeg ligger ikke med deg for å få låne bilen din!
Jeg må da få noe!
Trekk ned persiennene, så blir vi enige om noe.
Å, Ramon...
Kom og hør.
Mi capitán, mi amor!
Du er Columbus og jeg er Amerika. Oppdag meg, Ramon!
Eksplosjoner, jorden bever!
Eksplosjoner! Jorden bever!
Er det jordskjelv? Nei, det er Ramon.
Er det jordskjelv? Nei, det er Ramon!
Det er Ramon!
Min hingst, fyll meg med din enorme kjærlighetsstav.
-Hva? Nei, det sier jeg ikke. -Si noe fint om penisen min.
Å, Ramon, penisen din er så mektig, det går for meg. Hopp av nå.
Du ville at det skulle høres troverdig ut.
Du klarte det!
Ja, det gjorde jeg. Nå drar vi.
Dette blir så gøy! Hva måtte du gjøre for å få låne den?
Jeg måtte runke alle guttene på verkstedet.
Mens du drev på, lagde jeg et bånd med sanger fra high school-tiden.
Michele? Jeg bare fleipa. Tror du at jeg ville gjort noe sånt?
For å få låne en bil?
Hopp inn.
-Se hva mer jeg har fått tak i. -Herregud! Mobiltelefon!
-Hvor fikk du tak i den? -Jeg kjøpte den.
-Er du klar? -Klar.
Da drar vi.
-Jeg aner ikke hvordan resten er. -Ikke jeg heller.
Se opp, Tucson, her kommer vi!
Helvete!
Se opp, Tucson, her kommer vi!
Helvete!
-Hva er det du gjør? -Kjør forbi. Den ungen er så frekk.
-Hva er det med ham? -Aner ikke. Han er helt syk.
Unnskyld. Det var ikke for dere. Jeg prøvde å skremme gutten deres.
Herregud, har jeg så store lepper?
Husk vi er sofistikerte, velutdannede og vellykkede karrierekvinner.
Greit.
Denne trusa sklir opp i rumpa på meg.
Ja, hallo. Vi vil ha noe vi kan ta med oss.
Har du noe spesielt for forretningskvinner?
-Hva for noe? -Vi er forretningskvinner.
-Fra LA. -Noen steder har de dagens lunsj.
For forretningskvinner.
Vi har ikke noe sånt.
Da tar vi to burgere, pommes frites og Cola Light. Vi har dårlig tid.
Vi skal til Tucson. Forretninger, vet du.
Hvilken bransje er dere i?
Tenk at vi glemte å finne på hva vi jobber med.
Hvem av disse typene skal jeg ligge med på klassefesten?
Casey Degan!
Vi har dårlig tid!
Vi sier at vi har eget firma.
-Smart. Hva slags? -Tenk om vi oppfant noe!
Hva da?
Noe som alle vet om, men ingen vet hvem som oppfant.
Jeg vet det! Post-Its! Alle vet hva det er.
Ja! Det er de små, gule lappene med klister på, ikke sant?
Vi jobbet på reklamebyrå etter college.
College er bra!
Vi forbereder en viktig presentasjon for enkunde.
Vi sitter og klekker ut ideer, og plutselig har vi ikke flere binders.
-Bra... -Og så, så sier jeg:
"Ville det ikke vært bra om dette papiret hadde lim-
-så hvis jeg la det oppå et annet papir så trengte man ikke binders"?
Ja!
Og så har du en bestefar eller en onkel som eier en papirfabrikk-
-og han er helt med. Og resten vet alle. Det er perfekt!
-Synes du ikke det? -Jo, men...
Hva da?
Det høres ut som du oppfant Post-Its helt selv. Hva gjorde jeg?
-Det var din bestefar eller onkel. -Ja vel?
Vi sier at du var designeren.
Jeg fant dem opp, men du sa at de skulle være gule.
De fleste av disse menneskene har kjent oss siden barneskolen.
Jeg synes du er mer troverdig som designer enn oppfinner. Ikke sant?
-Hva gjør du? -Du er tydeligvis sur på meg.
Hvorfor skulle jeg være sur på deg? Fordi jeg vet hva du synes om meg?
For en gangs skyld prøver jeg å være ærlig, og så bare smeller det!
Vil du være ærlig? Ok, da skal vi være ærlige!
-Jeglardeg ha alle ideene! -Hva?
-Fordi jeg er søtere enn deg. -Du er ikke søtere, Michele.
Jeg er mye søtere. Det er viden kjent. Alle synes det.
-Jeg er Mary og du er Rhoda. -Så sløvt! Du er Rhoda! Du er jøde!
Jeg snakker om søthet her, og på søthetsfronten er jeg Mary.
Det er helt sinnssykt! Du kan ikke bevise at du er søtere.
Vil du ha bevis? Greit. Hvem mistet dyden først?
Ok, du med fetter Barry, men det ville jeg ikke skrytt av!
Hvem blir alltid bydd opp først? Ikke rart du ikke fant kjærester for oss.
Du kan ikke få deg jobb engang! Du ville aldri klart deg uten meg.
-Det er ikke sant! -Vi skiller lag og ser åssen det går!
-Hva mener du? -I Tucson går vi hver vår vei.
Greit. Fint.
-Bra. Jeg blåser i det. -Fint!
-Når vi er i Tuscon er det slutt. -Kjør fort.
Billy Christianson?
Romy White.
Nei... Er det sant? Du ser fantastisk ut.
Jeg ville aldri kjent deg igjen.
Hva har du gjort siden high school?
Tro det eller ei. Jeg oppfant Post-Its.
Så jeg sa til Prescott: "Gi meg 150, ellers går jeg."
Det er minst tolv andre stasjoner som vil ha meg.
Klarte du det? Ble du nyhetsoppleser?
-Nei, jeg er på værmeldingen. -På Tucsons mest populære nyheter.
Så, Michele... Hva driver du med?
-Ok. Jeg oppfant Post-Its. -Fleiper du?
-Du må ha tjent en formue! -Ja...
Ikke ta det ille opp, men hvordan i all verden kom du på det?
Jeg fant dem opp helt selv. Alt Michele sa, var:
-"Kanskje vi burde lage dem gule?" -Er det sant?
Jeg fant opp en spesiell type lim.
Jaså? Da har du vel ikke noe imot-
-å forklare oss i detalj hvordan du blandet dette vidunderlimet?
Nei.
Vanligvis når man lager lim-
-begynner man med å varmeherde harpiksen.
Når den er nedkjølt blander man i et epoksyd-
-som egentlig bare et snobbete navn for vanlig oksydert klister.
Så tenkte jeg at kanskje man kan øke viskositeten-
-med å tilføre et glukosederivat under emulgeringen.
Og det viste seg at jeg hadde rett.
Det er utrolig! Du må være den meste vellykkede av oss alle.
Og det er ikke dere. Ha det.
Dette er så fint.
Romy...
Får jeg spørre deg om noe?
-Du aner ikke hva som har skjedd! -Ser du ikke at jeg er opptatt?
Glem det, da!
Ærlig talt!
-Herregud! Hvordan gikk det? -Hva tror du?
Jeg beklager. Sjåføren min så deg ikke.
Vær så snill, bli med meg.
Jeg har masse Kleenex i limousinen. La meg gjøre det godt igjen.
Herregud!
Vær så god, Michele.
-Hvordan vet du hva jeg heter? -Det er meg. Sandy.
Sandy Frink?!
Men du er jo en drømmemann.
Da jeg tjente min første million, ga jeg meg selv et nytt ansikt.
Dette er ikke bare prat: Du valgte et ordentlig fint et.
Takk.
Jeg hadde en blokk hvor det sto "Mrs Romy Christianson" tusen ganger.
Nå synes du vel at jeg er teit.
Nei, ikke i det hele tatt. Jeg føler meg smigret.
Jeg har lett etter deg.
Vil du danse? For gammelt vennskaps skyld.
Nei takk.
Jeg skylder Romy denne.
De skal akkurat fortelle hvem som har vunnet!
-Vunnet hva da? -Kom, vi må gå inn.
Jeg finner ikke jakken min. Hvor er du?
CHRISTIE-ROMMET
Åssen har dere det?
Alle er vel like spente som meg på å høre resultatet av avstemningen.
Hvilken avstemning?
Den som har forandret seg mest til det bedre etter high school, er...
Det er uavgjort... Det er uavgjort!
De som har forandret seg mest, er Romy White...
Og Michele Weinberger!
Elskede. Gå opp der og hent medaljen din.
Så sprøtt. Jeg visste ikke at vi stemte på noe engang.
Hent en daiquiri til!
Vær så god.
Beklager, jeg fant ikke jakken min.
Det er helt nydelig.
70 ÅR SENERE
-Skal jeg ta den for Dem, sir? -Nei, nei. La meg være i fred.
Ser du på medaljen fra klassefesten nå igjen, skatten min?
Du savner henne, ikke sant?
Ja jøss.
Michele...
Har du vært ulykkelig sammen med meg alle disse årene?
-Nei da, Sandy. -Så fint.
Men jeg har vært ensom og jeg har ikke hatt noen å prate med.
-Kan du ikke ringe henne? -Ok.
-Billy Christianson? -Nei, jeg er Billy junior.
Er mamma hjemme, lille Billy?
Ja...
Hun kan ikke prate i telefonen nå. Hun ligger for døden.
Romy...
Billy, vennen min.
Si til mamma at Michele Weinberger-Frink er på telefonen-
-og at hun veldig gjerne vil prate med henne.
Nei.
Ikke før du innrømmer at jeg er Mary og du er Rhoda.
Jeger Mary!
Du er ei bleik kjerring som ligger for døden!
Jeger Mary!
-Alle vet det. -Bra, jenta mi.
Vi er framme!
Takk for at du ikke vekket meg, Romy. For ei merr.
Romy White!
Hvor er Michele?
Jeg vet ikke. Har noen sett Billy Christianson?
-Se i baren. -Takk.
Hallo der! Du kan ikke gå inn uten navnelapp!
Herregud! Michele Weinberger! Du ser så bra ut!
Det er meg. Toby. Toby Walters!
Her er navnelappen din. Romy har allerede gått inn.
-Jeg er ikke sammen med henne. -Er det sant?!
Vi er uvenner. Vi kranglet om Post-Its.
-Post-Its? -Det er en lang historie. Ha det!
Unnskyld.
-Hei, Romy. Åssen går det? -Lisa Luder?
Hvor er resten av A-laget?
Litt rundt omkring. Vi har mistet kontakten i årenes løp.
Er det ikke rart når man ikke er venner med vennene sine lenger?
Michele og jeg ble uvenner for omtrent to timer siden.
Fordi hun er ego og undervurderer meg, og jeg er lei av det.
Det er så lett å prate med dere!
Jeg oppfant Post-Its.
-De gule lappene... -Ja, jeg vet hva det er.
-Hva driver du med? -Jeg moteredaktør for Vogue.
Snakk om god jobb!
Jeg har sikkert hvert eneste nummer av Vogue fra de siste ti årene.
-Det var hyggelig å prate med deg. -Hyggelig å prate med deg også.
Nå gjelder det.
Det var så søtt. Vi fikk nytt barnesete av mamma for babyen-
-og da pakken kom, spurte lille Jake: "Mamma, er det babyen?"
Hadde det bare vært så vel.
Hei, alle sammen. Tenk at vi møtes igjen.
Romy White. Du er den blubbete jenta.
Ja, jegvardet, men jeg har ikke vært det på lenge.
Hva driver dere med? Christie, du ville jo ha Jane Pauleys jobb.
-Er du en kjent nyhetsoppleser nå? -Nei, jegserknapt nok på tv.
Jeg prioriterer andre ting nå som mamma. Tenk, dette er nummer tre.
Tre unger! Du må føle deg fryktelig bundet.
Nei, jeg føler meg tilfredsstilt.
Dessuten så har Billy alltid ønsket seg en stor familie.
Billy Christianson? Giftet du deg med Billy Christianson?
Snart ti år nå. Billy driver med eiendomsutvikling.
Har du barn?
Jeg har ikke rukket. Jeg har eget firma.
-Eget firma? -Ja... Jeg oppfant Post-Its.
Nei, jeg mener det.
Det er det jeg gjør. Jeg oppfant Post-Its.
Nå fleiper du.
Jeg har tjent masse penger.
-En har tjent mye: Sandy Frink. -Frinkamøben?
Han oppfant en slags gummi som brukes i alle tennissko.
Hvis noen vil ringe, så har jeg telefon.
-Er Sandy Frink her? -Navnelappen din.
-Drit og dra! -Heather Mooney? Du er helt lik!
Er Heather Mooney her?
Dette blir så gøy.
Å gud, ikke se. Det er Heather Mooney.
Hei, Romy.
-Du sa at du ikke skulle komme. -Sandy og Michele er ikke gift, så...
Snakk om å sløse bensin.
-Vi kan finne ham sammen. -Han er ikke her, sa Treige-Toby.
Jeg avbrøt dere. Kan dere ikke bare overse meg sånn som før?
Nei, du kan bli. Vi pratet om hvem som har lykkes i klassen vår.
-Hva driver du med? -Jeg fant opp papiret i Lady Fairs.
-Hele klassen er oppfinnere. -Å ja?
Sandy Frink fant opp noe han også. Er han ikke der?
-Hva fant han opp? -Gummi.
-Romy oppfant Post-Its. -Det gjorde du ikke. Gjorde du ikke.
-Hvem oppfant det da? -Art Fry på 3-M!
Vi studerte det på handelsskolen.
Nå fleiper du... Fant du på alt det?
Du er så rar.
-Kan dere ikke la henne være i fred? -Jenta med jernkorsettet.
-Hei, jernkorsettjenta. -Hold kjeft.
Hvorfor hakker dere på oss? Det er ikke vi som er blitt tjukke.
-Vi er gravide, brødhue. -Å ja...
Håper ungene deres ser ut som aper.
Kom, Romy.
Gå din vei...
Hvorfor dro jeg tilbake hit?
Det fins verre ting enn å fortelle noe dumt og bli ledd av.
-Hva da? -Å miste bestevennen sin.
Jeg hadde en fryktelig drøm om at vi ikke var venner.
Vi var veldig, veldig gamle. Veldig, veldig gamle.
Og vi var ikke venner.
Jeg orker ikke at vi er sure på hverandre.
Unnskyld for det jeg sa. Du er like søt som meg.
Og i noen kulturer er du kanskje søtere.
Unnskyld at jeg sa at du ikke var smart nok til å finne opp Post-Its.
Kanskje jeg ikke er det, men jeg kunne formelen for lim i drømmen.
Er vi venner igjen?
Klart det.
Det gjør ikke noe at vi fortalte en dum løgn til fire mennesker. Hva så?
Hei, alle sammen!
Ro dere ned.
Jeg er Christie Masters-Christianson.
Jeg er blitt bedt om å ønske dere velkommen til Sagebrushs tiårstreff.
Vi har oppnådd mye på disse ti årene.
Lisa Luder er blitt en trendsetter som moteredaktør for Vogue.
Travis McKinney har spilt fotball for Dallas Cowboys i fem år.
Og Romy og Michele hevder at de har funnet opp Post-Its.
Jeg ville at folk skulle tro at vi var bedre nå.
Men vi er bare latterlige akkurat som før.
Nei, Romy.
Skal jeg si deg hva jeg synes?
Jeg visste ikke at vi var mislykket på skolen.
Vi hadde det så gøy sammen. Jeg syntes skoletiden var helt topp.
Og før du sa at vi ikke var bra nok, syntes jeg alt siden også var topp.
Jeg synes vi skal gå tilbake og være oss selv og ha det gøy, som alltid.
-De andre kan dra til bloksberg. -Jeg klarer ikke det.
Kan du slutte å være så barnslig?
Alt jeg har gjort i kveld, er å jakte på deg!
Vi har reist langt, så nå skal vi ha det gøy enten du vil eller ikke.
Jeg har aldri sett deg sånn før. Du er så sjefete og dominerende.
-Jeg liker det. -Jeg også.
-Jeg nekter å tro det! -De er tilbake.
Fine kjoler. Post-Its må være veldig lukrativt.
-Er du sikker på at du vil dette? -Jeg er så sikker.
Hva er det i veien med deg, Christie? Hvorfor har du alltid vært ei merr?
Nyter du å plage andre? Michele og jeg fant på en teit historie.
Vi gjorde det for å bli behandlet som mennesker. Men vet du hva?
Jeg blåser i om du liker oss, for vi misliker deg. Du er ond og hjerteløs.
Vi gir totalt faen i hva du synes.
-Kom, Michele. -Ok. Og, ja.
Utrolig. Deres selvbilde er like for- virra som de fryktelige klærne deres.
Faktisk, Christie, så er de fint skåret, fargene er friske...
Alt i alt så må jeg si at de ikke er så verst.
Vi synes at de er latterlige. Ikke sant, jenter?
Kan du ikke la dem tenke selv for en gangs skyld?
Du er sjalu, for i motsetning til en beinhard, uttørka karrierekvinne,-
-så er vi lykkelig gift.
Det er fint, Christie. Fortsett å innbille deg det.
Jeg liker de kjolene.
Takk! Michele har laget dem.
Jeg bare sydde dem. Vi designet dem sammen.
-Like mye. -Det er så kult.
-Det var fint å møtes. Kom, Michele. -Ja, ha det.
Unnskyld at jeg avslørte den store løgnen.
Det gjør ingenting. Det endte bra.
Er det ikke ironisk? Jeg trodde dere var så vellykket på high school.
-Vi? -Ja, med langt hår og lange bein.
Trippet rundt og kastet på håret. Sandy ble helt gal.
Mens dere ødela for meg, ødela A-laget for dere. Jeg ante ikke det.
Jeg tror at alle ødela for noen på skolen.
Ikke jeg. Jeg fikk aldri muligheten.
Det tror jeg ikke noe på. Du var så ubehagelig.
-Er det sant? -Heather? Jeg har fri fra døra.
Det ble ikke noe av da, så kanskje du kan skrive i årboken min nå?
Og ikke be meg drite og dra for da blir jeg så såret.
-Såret jeg deg? -Ja, hele tiden.
Supert! Hent den teite årboka, jeg vil gjerne skrive navnet mitt i den.
Flott! Jeg kommer straks.
Skal vi gå? Denne festen kan ikke bli bedre.
Sandy Frink har akkurat landet med helikopter!
Har Sandy Frink helikopter?
Han er visst mangemillionær. Han oppfant en spesiell type gummi.
For kondomer?
ErdetSandy Frink? Hva i helvete tenkte jeg på?
Hei, Sandy!
Du ser så rik ut. Godt ut, mener jeg.
Michele... Etter så mange år tar du fortsatt pusten fra meg.
Du må være den mest vellykkede av alle i kullet vårt.
Det kommer an på hva du mener med "vellykket".
Hvis det betyr å ha ett hus i Aspen, ett i Acapulco-
-loftsleilighet i NY, villa i Malibu, luksusyacht, Bell Jet Ranger,-
-Bentley, personlig trener, kokk, heltidsmassøse og 24 ansatte...
Da er jeg vel vellykket.
Men uansett hvor mye jeg samler, så er det én ting jeg ikke har.
Et eget land?
Jeg har ikkedeg,Michele.
Vil du danse med meg?
Bare hvis Romy får danse med oss.
Klart det.
Jeg visste at det lønte seg å gå på klubb hver kveld.
Gudfriogbevaremegvel, hva vil du?
Jeg var en hjernedød fjøsfaen. Men jeg pulte ikke sauer og søsteren min.
Var de for raske?
Den fortjente jeg vel. Jeg var en tosk.
Jeg mistrivdes så veldig at jeg knapt nok sa to ord til sammen.
Jeg fikk ikke puste der.
Og dessuten så stammet jeg.
Vil du gå et sted hvor det er litt stille?
-Et sted vi kan prate sammen. -Vil du prate med meg?
Hør her, cowboy, hvis dette er en syk lek...
Hvis du kødder med meg, røsker jeg deg i småbiter og starter med pikken.
Jeg ville bare prate med deg.
Greit. Hvorfor ikke?
-Hva heter du? -Clarence.
Jeg liker hatten din. Opp med farten.
Vent her mens jeg gjør klar helikoptret.
Herregud, noen spyr i buskene.
-Hei! Står til? -Billy?
-Blubba? -Jeg heter Romy.
Romy og Michele!
Så var ikke dere kjempeforelska i meg på skolen?
Hun var det.
Skal vi leie et rom?
-Du er gift. -Med Christie.
Du har barn og er en vellykket eiendomsutvikler.
Jeg setter opp vegger for byggfirmaet til faren hennes.
Og den ungen som kommer... Vet ikke om den er min engang!
Hva sier du til det rommet?
Kan ikke du gå og leie det?
Vask deg og kle av deg så kommer jeg om fem minutter.
Drømmen din kommer til å bli oppfylt i kveld.
Vi ses...
-Nå skal han endelig få vente. -Det er så bra!
Mine damer...
-Tenk at vi drar hjem i helikopter! -Det er så kult.
Jeg skulle ønske de der inne kunne komme ut og se oss stige til værs.
Jeg er så glad for at du ikke tok med den store blokken din.
Billy! Billy!
Hvor er du?!
Søren!
-Er det Heather? -Stå på, Heather!
ET HALVT ÅR SENERE
-Takk for besøket. -Nyt klærne!
-Ha en Romy og Michele-dag! -Den var god.
Tenk så mye vi har hatt å gjøre.
Kanskje vi kan betale tilbake Sandy denne uka.
Det kan vi nok ikke før om to år.
Har noen fortalt deg at du kan dø av å røyke?
-Nei, ingen! Takk. -Brenner du den, betaler du for den.
-Det driter jeg i. Jeg ser teit ut. -Nei, du er så søt.
Denne kjolen framhever det genetiske sviket jeg fikk i arv.
Jeg skjønner ikke et ord av hva du sier, men kom hit.
-Det har virkelig plaget meg. -Hold deg unna bikiniområdet mitt.
-Jeg må forte meg. Ta den med, da. -Gi meg prislappen.
Du er faktisk veldig søt.
Vet du hva? Tross de sure minene, tror jeg vi ga henne en stor gave.
Å gi en som H. Mooney sjansen til å uttrykke seg med klær...
Vi kan ha forandret livet hennes.
For meg føles det som om jeg har fått en liten datter...
En gigantisk jente som røyker og driter i alt. Skjønner du?
Skal vi brette skjerf?
Vet du hva, Michele? Jeg synes at du er den morsomste jeg kjenner.
Jeg også! Med deg!
Tekst: Mette M. Bølstad Subtitling International UK